Vuoden 2017 kovimmat ruokatrendit, osa 1 - Takaisin isoäidin keittiöön
![](/globalassets/hk.fi/1.-blogien-kuvat-2022/haranhanta.jpg)
Myyttiset isoäidin ruoat ovat kutkutelleet kokkien makuhermoissa iät ja ajat, mutta vuonna 2017 ”isoäidin keittiön” uskotaan tekevään kunnolla läpimurtonsa ravintoloissa.Termi on itsessään mahdollisimman epämääräinen, mutta samaan aikaan tämän päivän trendeihin sopiva. Kyse on lähiruoasta, slow foodista, hitaasta hauduttamisesta, vähän käytetyistä ruhonosista, yksinkertaisista mauista.
Ajallisesti isoäidin keittiön voi tiputtaa mihin tahansa sopivaan slottiin, joka sijoittuu ensimmäisen maailmansodan ja 1970-luvun välille, jolloin modernismin nimissä kipattiin mummolan maut muistojen ö-mappiin nopean, helpon ja teollisen ruoan tieltä.
Itä-Euroopassa, missä maatuskat ja muorit eivät koskaan ole olleet muodista poissa, isoäidin ruoka on osattu paketoida hämmästyttävän maukkaiksi ja edullisiksi ravintolakonsepteiksi. Moskovan ja Pietarin ravintolakentät tehokkaasti haltuunsa ottanut ravintolajätti Ginza Project istuttaa mummolan muistot ja maut tyylikkäästi asiakkaiden mieleen Mari Vanna-ravintoloissaan. Sisustus vilisee vanhoja Singereitä, herttaisia posliinipystejä, mustavalkoisia valokuvia, antiikkisia tuoleja. Lautaselle lapotaan rautapadassa muhitettua lihapataa, pikkelöityjä kasviksia, silliä, muusia, pelmenejä... Hävyttömän nostalgista mutta toimivaa. Ginza Project on vienyt Mari Vannan hyvällä menestyksellä länteen Lontooseen ja New Yorkiin.
Puolassa mummolameininki on häpeämättömästi otettu edullisen perinneruokaketjun Chłopskie Jadłon ohjenuoraksi. Listalta löytyvät jokaisen puolalaisen lapsuudesta tuntemat perusherkut aina koverretun leivän sisään kipatusta maalaiskeitto zurekista voisulaa tihkuviin “Puolan ravioleihin” eli pierogeihin sekä meheviin pannukakkuiihin ja räiskäleihin. Annokset saa eteensä naurettavan edullisesti mutta edelleen hyvin tehtyinä. Chłopskie Jadło on levinnyt tehokaasti ympäri Puolaa.
Mummola myy. Suomessa kukkatapettien, rössypotun ja karjalanpaistin vetovoimaan luottava sinivalkoinen mummolanostalgia ei ole vielä nostanut päätään. Perinteinen kotiruoka, lapsuuden maut ja muhitettava lohturuoka näkyvät keittokirjamarkkinoilla, mutta ravintolakonseptina mummolaa yhä odotellaan. Kuka ehtii ensin?